En legends död.
Det är med sorg som landet har fått kännedom-
- om Aristide Leonides död under veckan.
Han föddes 1871 och anlände från Grekland som utfattig 23-åring.
Han öppnade sin första restaurang samma år.
Det första hotellet slog upp portarna inte långt därefter.
Hans första fru, Marcia de Haviland, dog i ung ålder-
-men mr Leonides dog inte ensam.
Hans efterlevande är hans unga, underbara amerikanska änka Brenda.
Här ser vi mr Leonides med äldsta barnbarnet Sophia.
Varken hans vänner eller fiender kan neka till-
- att Aristide Leonides var en av sin tids stora män.
CHARLES HAYWARD PRIVATDETEKTIV
- God morgon, ms Ackroyd. - God morgon, mr Hayward.
- Mr Hayward? - Ja?
Vi har en klient. Hon väntar där inne.
- "Hon?" - Hon ville inte säga sitt namn.
Hej.
Hej, Charles.
Förlåt att jag dyker upp så här, men jag visste inte om du skulle ta emot.
Jag beklagar verkligen nyheten...
...ms Leonides.
Jag ville vara inkognito i Egypten.
Jag blev förvånad när du lämnade diplomatkåren...
- ...för det här. - Avslöjanden?
Det är en familjeverksamhet.
Hur kan jag hjälpa dig, Sophia?
Jag tror att min farfar blev mördad.
Mördad?
Han dog av hjärtinfarkt, men jag tror inte den var naturlig.
Varför tror du inte det?
Jag hittade honom.
Läkaren uppförde sig märkligt och ville inte skriva på dödsattesten.
Man ska göra en obduktion.
- Jaha. - Jag vill att du, Charles...
...kommer till huset och tar en titt innan polisen blir inblandad.
Självfallet får du betalt.
Det vore oetiskt av mig att ta det här fallet, Sophia.
- Det förstår du säkert. - Vill du veta varför jag åkte?
- Nej. - Jag ville inte att du...
- ...blev involverad i min familj. - Den fattige diplomaten...
...var inte vad de hade tänkt sig?
Men nu vill du involvera mig i familjen?
Nu är det annorlunda. Väldigt annorlunda.
Inte för mig.
Jag tror att mördaren kan finnas kvar i huset.
Jag är rädd, Charles.
Skulle du vara rädd?
Ja.
Då borde du gå raka vägen till polisen.
Ms Ackroyd, ms Leonides ska gå nu.
Du borde åtminstone fundera på saken.
Ms Leonides.
Har ni träffat henne förut?
- En kort tid, i Kairo. - Kom igen, mr Hayward.
Tänk bara på all publicitet.
Ni har inte råd att tacka nej till det här jobbet.
Vad har du för intresse i Leonides död, Charles?
Jag har blivit kontaktad av en familjemedlem.
Jag vet inte varför du driver den här detektivverksamheten.
Du borde vara här på The Yard, som din far.
- Ett svårt mål att leva upp till. - Det kan man säga.
Vad vill du?
Den undersökande läkaren noterade att pupillerna var extremt små.
Han tog några prover och drog slutsatsen att döden orsakats av eserin.
- Det är... - Även känt som fysostigmin.
Det används i ögondroppar mot glaukom-
- men om det injiceras direkt i blodomloppet-
-kan det orsaka en hjärtinfarkt.
Din pappa brukade luta sig framåt så där.
Leonides var diabetiker. Hans insulin kan ha ersatts med eserin.
- Var ögondropparna hans? - Ja.
Förväxlingen kan alltså ha skett av misstag.
Så kan det vara. Det är inget starkt fall.
Familjens advokater sliter oss i stycken om vi försöker bygga ett fall.
Pressen, då?
Så fort The Yard viskar "mord" kommer pressen att skriva om det.
Dessa människor värdesätter privatlivet lika mycket som sina pengar.
Är familjemedlemmen en han eller en hon?
En hon.
Bortom misstanke?
Kör till. Två dagar. Sen kallar jag på hundarna.
Jag har inte bestämt om jag ska åta mig fallet ännu.
Vad gör du här, då?
Jag förstår inte varför en sån här familj skulle prata med mig.
Varför öppna grindarna? Jag har ingen auktoritet. Jag...
Leonides hade många mäktiga vänner.
Han hade även mäktiga fiender.
Han var en kontroversiell figur.
Ta med dig allt det här till ditt kontor och fundera på saken
Invänta mitt samtal.
Tack, Charles.
För vad?
För att du tog med mig på dans i kväll.
Charles Hayward.
Är allt som det ska?
Kan ni nåt om mullvadar?
Nej, dessvärre inte.
Jag har en massa andra vapen. Fällor, gifter...
Ibland använder jag järnek. Det får dem att blöda.
Mullvadar är blödare, som vissa europeiska kungligheter.
Jag anser att ett gevär ger bäst uttryck för mina känslor.
Är ni Sophias detektiv?
Ja. Charles Hayward.
- Grindarna stod öppna. - Ja, vi väntade er.
Edith de Haviland.
Min avlidna syster var Aristides första fru.
Sophia tror att det bor en Borgia under det här taket.
Så dramatiskt.
Josephine!
- Josephine! - Josephine, barnflickan ropar på dig.
- Kom nu! - Visst, moster Edith!
Kom nu. Duktig flicka.
Kom nu.
Släpp mig!
Gå nu.
Jag vet inte hur vi skulle klara oss utan våra gamla barnflickor.
Trogna.
Jag valde själv den här för många år sen.
Hej, Charles.
Sophia.
Hur känner ni två varandra?
Vi träffades i Egypten, när jag var där med Sotheby's.
Han räddade mitt liv. Inte sant, Charles?
Hennes häst skenade på vägen mot pyramiderna. Jag lyckades stoppa den.
Ursäkta?
Ingen har nånsin sprungit iväg med Sophia.
Varken en häst eller nåt annat, för den delen.
- Charles vill tro att han räddade mig. - Kära pojken.
Moster Edith kom hit för att vårda farmor.
När hon dog såg hon det som sin plikt att hjälpa till att fostra pojkarna.
Rädda dem från farfars påverkan.
De bråkade som katt och hund, moster Edith och farfar.
Hon sa att han var en sliskig utlänning med fingrarna i kassan.
Han sa att hon var en trångsynt, xenofobisk snobb.
Jag tror faktiskt att hon avgudade honom i hemlighet.
Här har vi honom i egen hög person.
Jag vet vad du tänker. En greves vackra dotter-
- och en dvärg till invandrare. Det är ett omaka par.
Men farmor föll för honom.
Han hade nåt exotiskt och levande som tilltalade henne.
- Var det ett lyckligt äktenskap? - Väldigt lyckligt.
Deras vänner kom dock inte överens och hennes föräldrar ogillade honom.
Varför satte de inte stopp för det hela?
Ingen kunde stoppa farfar, Charles.
Var det här du hittade honom? Berätta vad som hände.
Jag bar upp hans frukost.
Gjorde du det vanligtvis?
Ja.
God morgon, farfar.
Han gillade det.
Hurså?
Vi hade ett speciellt band.
Farfar?
Ett speciellt band? Vad menar du?
Inget.
Vi kom bra överens, bara.
Det här var hans badrum.
Där har vi det dödliga skåpet.
- Och här borta? - Hans frus rum.
- Brenda? - Ja.
På mitt kontor sa du...
Du sa att du var rädd.
Vi är en väldigt märklig familj, Charles.
Vi är väldigt hänsynslösa och vi är det på olika sätt.
Att vi är det på olika sätt är det som stör.
- Vad menar du? - Precis det jag säger.
Om du behöver nåt vet du var jag finns.
Ja. Tack, Sophia.
Är ni detektiven?
Du måste vara Josephine, Sophias syster.
- Hur mår du? - Bara bra, tack.
Tar ni reda på folks hemligheter?
Det är tanken.
- Är det din trädkoja? - Min och Eustaces.
Han är min storebror.
Jag gillar ditt block.
- Vad skriver du om där? - Saker som jag vet.
Jag vet en massa saker.
Nu när farfar är död är jag den smartaste personen i det här huset.
Har du nåt att berätta för mig?
Inte än. Jag läser deckare.
En skicklig detektiv samlar på sig bevis-
-och förhör alla innan fallet blir löst.
Mördaren är aldrig den som man först misstänkte.
- Magda är redo för dig nu? - Magda?
Hon gillar inte "mamma". Hon säger att det gör henne gammal.
Det finns inget ställe som hemmet.
De här skorna är helt fel.
De är för lättsinniga för tillfället.
- Jag ber om ursäkt, mr Hayward. - Nej då.
Herregud...
Jag drack alldeles för mycket Bordeauxvin igår kväll.
Jag får huvudvärk av det. Bourgogneviner passar mig bättre.
Ni kanske borde ta en aspirin.
Aspirin?
- Det får bli en återställare, raring. - Ja.
Bota det onda med det onda.
Ni, då?
- Det är lite för tidigt för mig. - Ni är söt.
Vänta tills ni får tre barn.
Så ni är skådespelerska?
Ni går uppenbarligen aldrig på teater, annars hade ni känt till mitt arbete.
Jag måste erkänna att jag föredrar bio.
Jag förstår.
Själv gillar jag inte bio.
Men jag har ett bra manus.
Min man skrev det åt mig.
"Exponering." Hans första skönlitterära verk, full av passion.
Huvudpersonen-moi-
-är en underbart mörk roll.
Folk säger att jag bör göra komedier på grund av min näsa, men...
Jag antar att det här mordet skulle ge oss en massa förhandspublicitet och...
- Fortsätt. - Är det här verkligen viktigt?
Vi har ju trots allt vår egen Ruth Ellis-
-under det här taket.
Ruth Ellis sköt sin älskare...
- ...inte sin make. - Hon hängdes hursomhelst för det.
Och med rätta.
Menar du att du vill se Brenda Leonides hängd?
Ni förvränger mina ord.
Jag kanske borde prata mer er make?
- Han är i biblioteket. - Tack för er tid.
- Var det allt? - För idag, ja.
Bra. Jag är utsvulten.
Jag hoppas att jag inte stör.
Charles, låt mig presentera dig för min far, Philip Leonides.
Det är ett nöje att träffa er, sir. Charles Hayward.
Jag kände en Hayward.
Biträdande polisdirektör på Scotland Yard. En legend.
Min far.
Det gick ganska bra för honom fram tills att han blev mördad.
- Hittade de aldrig den skyldige? - Nej.
- Inte mycket till rekommendation. - Far!
Mr Leonides...
Ni kanske ogillar mitt besök här-
- men jag kan lova att det bleknar jämfört med vad som väntar er-
-om polisen kommer tillbaka hit.
Kan du anstränga dig, är du snäll? För min skull.
Min underbara Sophia verkar upprörd.
Vi måste få nån ordning på det här, mr Hayward.
Antyder ni att ett tärningskast ska få avgöra saken åt oss?
Den avgör om vi ska fortsätta det här samtalet.
- Välj en siffra. - Kan ni två sluta?
- Mr Leonides, snälla ni. - Jag ger er nummer fyra.
Oddsen vilar självfallet emot er.
- Jag tänker inte svara på era frågor. - Det vore olämpligt, sir.
Tror ni att påtryckningar från en liten man på Scotland Yard...
- ...kommer att få mig att prata med er? - Ja, det tror jag.
Den lilla mannen och jag försöker göra er en tjänst, sir.
Det lilla anteckningsblocket. Självklart.
- Skriv ni. - Ni är äldsta sonen.
Ja, det är jag.
Hur länge har ni bott här?
För tio år sen förlorade jag i poker mot fel personer.
Pappa utnyttjade tillfället för att hålla mig i koppel.
Det var så vi hamnade här, samt på grund av ett par bomber.
Pappa menar några av mammas pjäser, som var...
- ...mindre lyckade. - Ja, så ni skrev ett manus åt henne.
Jag är historiker.
Jag skriver om medeltidskonst och litteratur.
Det här manuset är bara en engångsföreteelse.
Hon och jag lever för konsten.
Så ni har ingen del i er fars affärsverksamhet?
Farbror Roger driver Associated Catering, farfars huvudbolag.
Ja, min lillebror är rätte mannen-
- trots att han driver företag lika bra om en mungo.
Men ni har inget direkt behov av...
Pengar?
Ingen in det här hushållet är i behov av pengar.
Varför i hela friden stannar ni kvar här?
För det var överenskommelsen.
Och vem vill egentligen jobba för sitt levebröd, mr Hayward?
Har man läst upp testamentet?
Inte än. Hurså?
Jag hade förväntat mig att det var gjort.
Alla vet vad som står där. Vi har det väl förspänt, allihop.
Det finns inte mycket för er att hämta där, mr Hayward.
Tack, mr Leonides.
Jo, en sista sak.
Om ni måste.
- Ni verkar inte det minsta ledsen. - Ursäkta?
Er far har dött.
Ni verkar inte det minsta ledsen.
Hej då, mr Hayward.
En liten man som kastar en lång skugga.
En lång och konstig skugga.
- Vad sysslar ni med? - Får inte jag också leka detektiv?
Ni luktar cigarr.
Det betyder att ni har träffat Philip.
Men ni luktar inte alkohol. Sover Magda fortfarande?
Nej, jag har träffat henne.
Då tackade ni nej till hennes drink.
Duktig pojke. Ni håller sinnet klart.
Håller ögonen på priset.
Inte undra på att Sophia gillar er.
Lady Edith...
- När har ni tid att prata? - Jag är upptagen.
Höstbeskärning.
Jag anser att det är viktigt att kapa oönskade element.
Under alla säsonger.
Clemency Leonides.
Ni får gärna komma och gå som ni vill.
Förlåt. Dörren stod öppen.
Jag antar att ni är privatdetektiven som Sophia har anlitat.
Charles Hayward.
När vi ändå pratar om öppenhet-
- borde ni kanske känna till att jag är kemist på La Roche.
Min specialitet är giftiga växter.
Mr Hayward-
-jag vet allt man kan veta om gifter.
Ni brukar aldrig ta med er jobbet hem?
Roger!
Sophias detektiv är här.
Berätta hur det funkar.
När ni alla lever här tillsammans.
Vem har sagt att det funkar?
Mr Hayward!
- Moster Edith säger att ni känner Sophia. - Ja, vi umgicks en kort tid.
- I Kairo. - Det är bra. Vi tycker att det är bra.
- Allt som kan få slampan inlåst. - Älskling.
Jag kan inte fatta att hon inte väntade. Han var 86 år och hon mördade honom.
Roger, var tyst.
Ja, om ni inte är försiktig kanske ni åtalas för förtal.
En förtalad mördare? Hon gjorde mig föräldralös.
Du är 55 år gammal. Det är sånt som händer.
Du har rätt. Förlåt mig.
Fortsätt.
Ni är VD för Associated Catering.
- Er fars bolag. - Ett av hans bolag.
Han gav det till mig, men det är hans. Det gäller egentligen allt.
Det finns många herrgårdar i min fars hus.
- När talades ni vid senast? - Vi pratade jämt. Hurså?
- Det är en enkel fråga. - Vad menar ni?
Vi kanske kan fortsätta senare?
Vet ni vad jag vill? Jag vill strypa kvinnan med mina bara händer.
Han vet inte vad han säger. Han har inte hämtat sig.
Hon är bara ute efter pengar.
Hon förgiftade en försvarslös gammal man!
- Er make har väldigt kort stubin. - Han skulle inte göra en fluga för när.
Det är naturligt att älska sin far, men det här är som idolisering.
Det är inte bara positivt att vara favoritbarnet.
- Låt mig hjälpa er med dem. - Nej, nej.
- Snälla. - Jag vill vara sysselsatt.
Särskilt nu när barnen inte behöver mig längre.
Eller inte så länge till.
Det är väl barnflickans öde, antar jag.
Är ni den enda personalen här?
Ja, det är bara jag och kocken just nu.
Eftersom mr Leonides har avlidit.
De vill hålla huset lugnt och privat.
De som jobbar här brukar ändå komma och gå.
Vem pratar Sophia med?
Det är mr Brown, sir.
Barnens privatlärare.
Var snäll mot mrs Leonides.
Hon är inte lika hård som de övriga.
Får jag komma in?
Ni är inte alls vad jag väntade mig.
Vad har de sagt om mig?
Alla där nere.
Var inte orolig. Jag kan gissa.
Odjur.
Än sen att jag är 37 år.
Vi gifte oss av kärlek. Vad är det för fel med det?
De föddes rika, så de anser inte att andra duger nåt till.
Hur träffades ni och er make?
Jag var dansare i Las Vegas.
Ja, han hade affärer att sköta där.
En dag kom han in på kasinot där jag jobbade.
Han såg att jag grät.
Snälla, tro inte att gråta är mitt naturliga tillstånd.
- Nej. - Jag hade hamnat i knipa...
...som en hemsk liten flickbetjänt.
Ni menar att ni var gravid?
Jag var less på män.
Jag ville ha ett hem.
Jag drömde om nån som var snäll...
Nån som skulle skämma bort mig.
Då sa han: "Sätt dig ner. Berätta vad som har hänt."
Jag sa att jag skulle få sparken om jag satte mig ner med en kund.
Då sa han: "Nej, det blir du inte. Jag äger stället."
Ägde er make ett kasino i Las Vegas?
Det var inte allmänt känt.
Han var mer en tyst bolagsman.
När ni kom hit-
-måste det ha orsakat en del dramatik.
Jag lovade att vara en god hustru-
-och det var jag också.
Vi lyckades aldrig bli av med hans familj.
De kom alltid hit och levde på hans pengar.
Och barnet?
Det visade sig att det inte fanns nåt barn. Det var ett misstag.
Hade er make några kvällsrutiner?
Han gillade att titta på TV.
Han brukade sitta här inne.
Det här var hans stol.
Ibland satte jag på musik och han såg på när jag dansade.
Det gillade han.
Ibland jobbade han hela kvällen med mr Brown-
-barnens privatlärare.
De kom bra överens.
Vad jobbade de med?
Aristide skrev sina memoarer.
Jo...
Jag har en känslig fråga till er, mrs Leonides.
Kalla mig Brenda.
- Insulinet. - Ja?
Brukade er man injicera det själv?
Ja, men...
Den kvällen...
...var det jag som gjorde det.
Han bad mig göra det.
Han var trött, sa han, och bad mig göra det.
Jaha.
Barnflickan säger att vissa i familjen tror att han blev förgiftad.
Ja.
- Det är möjligt. - Förstår ni?
Jag dödade honom.
Polisen hittar mina fingeravtryck på flaskan och sprutan.
Men det stod "insulin" på flaskan, inte "gift".
Om jag hade mördat honom hade jag väl torkat av allt?
Eller hur?
KAIRO 18 MÅNADER TIDIGARE
- Sir. - Sitt.
Känner ni den här kvinnan?
Ja, Sophia de Haviland.
Hon jobbar på Sotheby's.
Hon släpper ingen nära inpå.
Det ryktas om att ni två kommer bra överens.
- Vet ni vem det här är? - Aristide Leonides.
Den här kvinnan heter egentligen Sophia Leonides.
Det är hans barnbarn.
Hon glömde visst berätta det?
Vi vet att Leonides gjorde affärer med CIA-
-sen grekiska inbördeskriget.
Vi vet inte varför.
Med tanke på allt som pågår i landet just nu-
-vill vi se till att hennes närvaro här-
- och det faktum att hon döljer sin sanna identitet-
-bara är ett sammanträffande.
- Det finns säkert skäl till varför... - Hör på.
Du är uttråkad på ambassaden och vill jobba med underrättelser?
- Ja. - Se henne som din väg in.
Nej, nej...
Jag har letat efter dig.
- Vad gör ni här? Det här är... - Mr Aristide Leonides kontor. Jag vet.
Vad gör ni här?
Mr Leonides gav mig tillträde hit.
Jag ser det.
Så ni är privatdetektiven...
- ...och ni vill förhöra mig? - Ja.
Jag har inte träffat Eustace ännu. Vad kan ni berätta om honom?
Han är vad man numera kallar för "tonåring".
Rebellisk. Ilsken.
Han ogillar auktoriteter. Han älskar rock'n'roll.
Han kan tänka själv också, vilket är en bedrift i det här huset.
- Han gillar inte att bli skolad i hemmet. - Varför blir han det, då?
Mr Leonides sa att det var för hans barndomsförlamning.
Han skulle bli retad för att han haltar.
Men det tror inte ni?
Mr Leonides kontrollerade folk.
Ni hjälpte honom med hans memoarer?
Ja, det...
Det är väldigt hemligt.
- Var ni med honom den kvällen? - Ja, vi jobbade sent.
Vi blev avbrutna flera gånger.
- Besökare? - Ja. Först Roger, sen Magda.
Vet ni vad de ville?
Ingen av dem är särskilt diskret.
Roger hade nån affärskris med bolaget-
- och Magda ville att mr Leonides skulle finansiera hennes film.
"Exponering."
Gick han med på det?
Nej. Hon medverkar i pjäser som ingen ser.
Hennes make skriver böcker som ingen läser.
Vad vet dessa människor om den verkliga världen?
Var det flera besökare?
Sophia.
Hon är mera diskret än de övriga.
Mr Leonides föddes i det huset.
Jag vill se en kopia på memoarerna.
- Det finns bara ett original. - Då får det bli originalet.
Det är borta.
Det finns bara ett öde för er.
- Har din sköldpadda nåt namn? - Salome.
Mamma var med i pjäsen "Salome". Den blev tyvärr ingen succé.
Salome dansade inför kung Herodes.
Han gillade det så mycket att han lovade henne vad helst hon ville ha.
Är ni klar med era förhör?
För idag.
Har ni hittat många ledtrådar?
Vet du vad, Josephine...
Första rundan av ett förhör söker man inte efter ledtrådar.
Man vill försöka förstå vilka man har att göra med.
Ni har tur som kan prata med dem.
Vi pratar inte mycket med varandra inom familjen.
Förutom Magda, så klart.
Men hon pratar bara om sig själv.
Det måste kännas sorgligt att mista sin farfar.
Inte direkt. Jag gillade inte honom.
Han såg till att jag inte blev balettdansös.
Han sa att jag inte skulle bli bra på det, men jag älskar verkligen balett.
Det var tråkigt att höra.
Josephine, vad kan du berätta om mr Brown?
Laurence har en affär med Brenda.
De skriver brev till varandra.
De är väldigt tramsiga.
- Laurence är tramsig. - Hur vet du det här?
"Min älskling, jag behöver dig mer än luften jag andas."
Nu hittar du väl bara på?
Jag vet även var de är gömda. Jag vet en massa saker.
Jag tjuvlyssnar vid dörrarna.
Folk bryr sig inte om mig i det här huset.
De är för själviska för det.
Men jag ser vad de gör. Hej då, mr Hayward.
Hej då.
- Hej, raring. - Hej.
Närmar ni er bytet, mr Hayward?
- Lady Edith... - Ja.
Låser man grindarna på natten?
Alltid.
Aristide trodde stenhårt på det kommunistiska hotet.
Själv kan jag inte se Swinley Dean med en aktiv cell.
Om ni inte räknar med mr Brown.
Han är väl intellektuell?
- Får jag ställa en burdus fråga? - De är de enda intressanta.
Vad är det för fel på folket i det här huset?
Det var verkligen en burdus fråga.
- Jag är ledsen. - Var inte det.
Passion.
Det är ett drivhus för undantryckt passion.
Så här går det när den man älskar mest i hela världen-
-som man skulle ge ditt liv för-
- faktiskt är samma person som man hatar mest.
Jag är säker på att ni förstår, mr Hayward.
Annars hade ni själv inte varit i det här huset, eller hur?
Hallå?
Brent?
Det är Charleys Hayward.
Charlie, vilken överraskning.
Hur kan jag stå till tjänst?
Aristide Leonides.
Vad är det med honom?
Vad gör du här?
Nej, Charles. Frågan är:
Vad gör du nu?
Du är väl inte rädd?
- Inte det minsta. - Det borde du vara.
Så du gillar det?
Vi går upp.
Det här ville farfar att jag skulle hålla koll på.
Vad ungdomarna sysslade med.
Vilken musik som spelade.
Han såg det här som framtiden för verksamheten. Avkoppling, nöje.
Jag antar att det är vad han menade med att bli blödig efter kriget.
Så det här är vad Vegas handlade om?
Jag antar att du inte vill prata om hans memoarer.
Jag såg en bild på dig när du dansade balett.
Det var när jag var liten, innan jag skadade knäet.
Du var söt.
Kan du hålla tyst och tända min jäkla cigarett?
Charles...
Den här lilla flickan vill dansa.
Precis som i Kairo.
Aristides Leonides sista vilja och testamente-
- som skrevs av mig och undertecknades av honom-
- inför hela hans familj den 24 juli 1957.
I det blir var och en av dem generöst-
-och likvärdigt omhändertagna.
Mr Hayward-
- ms Leonides har dock gett mig särskilda instruktioner-
- att delge all information som ni behöver.
Jag hoppas att jag kan lita på er fullkomliga diskretion här.
Självfallet.
Som jag precis har sagt till familjen, insåg vi först i morse-
- att det här testamentet saknar underskrift.
Alla som var med, inklusive jag själv, såg honom signera...
Eller snarare, vi tyckte att vi såg honom signera det, men...
Dog han utan testamente?
Det verkar så.
Men om han gjorde det, så...
Den som ärver honom i det fallet är i så fall-
-mrs Leonides nummer två.
Brenda.
Precis.
Josephine!
Tack.
Snyggt ställe.
Vad vill ni?
Jag känner till testamentet.
Jag vet också att ni hade-
- en het diskussion med er far samma kväll som han dog.
Jag kanske greppar efter halmstrån-
- men det kan ha rört sig om den förestående kollapsen-
-av Associated Catering.
Ni är en extremt påträngande person, mr Hayward.
Jag tänkte att ni ville ha lite...
Vad gällde saken?
Var det ett sista försök att få er far att hjälpa er betala och han vägrade?
Den är utställd på Associated Catering. Två miljoner pund.
Såna här summor löser de flestas problem.
Inte mina.
Det enda jag nånsin gjorde var att svika honom.
Men han förlät mig alltid och räddade mig om och om igen.
Den kvällen sa Clemency åt mig att riva checken.
Att det vore min undergång att ta emot ett öre till från pappa.
Men jag är inte lika stark som min fru.
Nästa morgon...
...var han död.
Där är du.
Smyg dig inte på folk så där.
Folk som tjuvlyssnar får sällan höra bra saker om sig själva.
Och lägg bort det där hemska anteckningsblocket.
- Hallå? - Du är skuggad.
Jag vet. Jag trodde att det var du.
Du skulle aldrig se oss så lätt.
Har du nåt åt mig?
Om du berättar varför du lämnade UD.
Du var lovande. Den fria världen behöver såna som du.
Den fria världen. Snälla du.
Ja, då så.
Leonides var vår vän.
Jag tror dock inte att hans död hade med det att göra.
Vad var ert samröre med honom?
Han hjälpte oss i Grekland under inbördeskriget.
Han finansierade en massa antikommunistiska organisationer.
Han gav pengar till rätt personer. I utbyte fick han hjälp i USA.
Vi sopade igen spåren av vissa skumma affärer.
Det förklarar Las Vegas.
Han var en konstig snubbe.
Han såg sig själv som näste Alexander den Store.
- Han gillade imperier. - Det brittiska imperiet rasar samman.
Alla får sin chans.
- Var det allt? - Hör på...
Alla vill veta vem som dödade honom. Ingen har en jäkla aning.
Det gäller stora summor pengar.
Killen var överallt, som en bläckfisk.
Vem tjänar på hans död?
Det är för uppenbart.
Din vän i bilen kanske kan hjälpa oss.
Jag tror att vi har en gemensam bekant.
- Ursäkta? - Er fru.
Vad?
Hallå! Släpp!
Lugna ner dig.
Vi vill bara veta vem du är. Så där, ja.
Jösses...
Charles, det här är polisinspektör Glover från Scotland Yard.
Ta det lugnt, grabben.
- Vad i hela friden tänkte du? - Det är inte så illa som det verkar.
Jag trodde, med tanke på er vänskap med min far-
-att ni hade mer förtroende för mig.
Jag svor att ta hand om er om nåt skulle hända honom.
Så ni menar att den här clownen-
-var där för att skydda mig?
- Om nån är clown... - Håll tyst, Glover.
Han har rätt. Ni är en clown. Försvinn härifrån nu.
Charles, du måste förstå att jag befinner mig under stark press här.
Det här handlar om politik. Det är känsligt.
- Med ditt förflutna... - Ursäkta? Mitt förflutna?
- I Kairo. - Jag var diplomat.
Visst-och jag är hertiginna.
Ge mig nåt så jag kan fortsätta ha tillit för dig.
Som du vill.
De kan alla vara skyldiga.
Alla har medlen. Alla hade möjligheten.
Motiv?
Ilska, avundsjuka, kärlek, girighet. Välj du.
Ingen kommunist?
Ingen Las Vegas-maffia?
Ingen CIA-konspiration?
Vi utreder också.
I tysthet.
Du kommer in i huset utan en fullmakt.
Gå tillbaka dit och ta reda på vem som dödade den jäkla dvärgen.
Brenda erkänner att hon gav den dödliga sprutan-
- men vem som helst kan ha bytt ut flaskorna.
- Inklusive hon. - Inklusive han.
Hur skulle Brenda känna till konsekvenserna av-
-att byta ut insulin mot ögondroppar?
Det visste vi alla om.
Han berättade det för oss när han fyllde 86.
Han förklarade i detalj hur vi kunde göra oss kvitt honom.
Ja, han hade sjuk humor.
Du träffade honom kvällen han dog.
Ja, han ville diskutera familjefrågor.
Familjen var hans allt.
Berätta för mig om Laurence Brown.
Visste du att han hade en affär med Brenda?
Jag antar att jag visste att nåt var på gång.
Och om din farfar hade fått veta det?
- Jag tror att han visste det redan. - Och han brydde sig inte om det?
Det var säkert så att när han valde ut Laurence-
- som privatlärare åt sina barnbarn, valde han honom även som Brendas...
- Ja. - För att Brenda skulle vara lycklig.
Då vet du väl också att han inte skrev på testamentet?
Ja, det var en överraskning.
Brenda får ärva allt.
Inklusive sista spiken i hennes kista.
Varför så bråttom, Josephine?
Jag har hört att ni gör framsteg, men ni kommer inte lösa fallet.
Om nåt, så är ni Watson.
Är det så?
Berätta för mig, Holmes.
- Berätta om breven. - Vilka brev?
De som Brenda och Laurence Brown...
- ...ska ha skrivit till varandra. - Jag hittade bara på det.
Jag hittar ofta på saker för att slippa bli uttråkad.
Jag tror dig inte. Jag vet att du vet saker.
Ibland vet folk inte vad de vet.
- Där är du ju. - Vad vill du nu?
Din varma choklad är klar. Nu är dina balettskor leriga.
Jag gillar inte varm choklad. Du gör den till dig själv.
Den gör att du sover gott.
Allt de säger på TV stämmer inte!
Låt mig vara!
- Mr Hayward. - God eftermiddag.
- Vad? - Jag tror att det snart sker ett mord till.
Tror inte ni det, Watson?
Ett till mord, Holmes?
Det sker alltid ett till mord.
Nån som vet att nåt är fel-
-innan de kan avslöja vad de vet.
Jag sa inte att ni fick komma in.
Förlåt. Jag trodde att ni kanske inte hörde knackningen.
Alla i det här huset vill prata med er, men inte jag.
Ni tråkar ut mig.
Vad tycker ni om er privatlärare mr Brown?
Jag antar att mr Brown klarar sig bra.
Jag hade inte tackat nej. Hade ni?
Men det är lite märkligt att tycka om sin farfars fru.
Förlåt. Blev ni chockad nu?
Det är bara så att alla gillar farmor.
Farbror Roger är sugen på henne. Det ser man.
Det måste ha roat farfar-
- att släppa in en katt bland duvorna och se fjädrarna yra.
Nu har jag en fråga till er, herr detektiv.
Jag har nog inget att berätta som du inte redan känner till.
Jo, satte ni på min syster i Kairo?
Din farfar har precis dött.
Det är bara bra. En kapitalist mindre.
Du vet inte vad du pratar om.
Jag hörde inte. Har ni satt på min syster?
Är du glad att din farfar är död?
Han var en kontrollmänniska som lekte med folks liv.
Han var ett sadistiskt svin och hans hybris var outhärdlig.
Han fick vad han förtjänade och jag tror inte att det var Brenda.
Hon är inte smart nog.
Däremot kanske nån försöker sätta dit henne.
Nån som är smart.
Ni har verkligen för vana att bara kliva in.
- Vad vill ni? - Det här går fort.
När Brenda presenterades för hushållet-
-skapade det oro här då?
Jag minns det som att vi kunde hantera det.
Det var inte heller nån som smakade på förbjuden frukt, om ni trodde det.
Nu måste ni verkligen gå.
Förlät ni honom?
Det fanns inget att förlåta. Det var en barnslig förälskelse.
Jag förstår. Så kärlek blev till hat?
Min man hatar Brenda för att han tror att hon dödade hans far.
- Det är enkelt. - Men ni vet att det inte är så.
- Jag insisterar. - Jag är inte klar än.
Kvällen då er man visade checken från sin pappa-
- bad ni honom riva den, men det gjorde han inte.
Insåg ni att det inte fanns nån utväg förrän er svärfar var ute ur bilden?
Ja, jag tänkte precis så.
Men nu är han ute ur bilden.
Så vi kan använda den.
En sak till.
Sophia?
Vad gör du?
Bränner du bevis?
Herregud!
En reporter från "The Times" ringde just. Om han vet så vet snart alla om det.
Det fanns inget intressant om hans mord-
-i memoarerna. Lita på mig.
Lita på dig?
Han vidgade sin verksamhet under kriget.
Bomber.
Först förstör man en stad, sen går man in och bygger upp den.
Jag är inte säker på att världen behöver få veta det.
Det och andra saker.
Så det ska du avgöra?
Ja, det ska jag.
Vad ska du göra åt saken, Charles?
Vad vet du om tillit?
Vad är det?
Bilen startar inte.
Det var ju dumt av den.
Det finns gott om plats här. Nån kan laga den imorgon.
Är du säker?
Moster Edith, jag har letat efter dig. Var har du varit?
Det har inte du att göra med, kära du.
Tänk att springa på dig här vid den här tiden.
Min bil har gått sönder.
Så synd på en så fin bil.
Åtminstone för den som är utfattig.
Det är problemet.
Jag har inte råd med den i tredje hand.
Ska jag köra hem er?
Jag har bjudit Charles att sova över.
Nåväl...
Det är en mycket mer intressant idé.
Jag har inte sett så många runt bordet sen innan farfar dog.
Vad gör hon här?
- Barnflickan? - Jag vill inte missa allt det roliga.
- Sånt förekommer inte här inne. - Josephine.
Jag hade lagt henne, lady Edith.
Hon har uppenbarligen rymt.
Rymt? Hon är ingen fånge.
Jag vill inte sova, moster Edith. Jag vill stanna här.
Du har tyvärr inget val.
Med ett leende, min lilla bortbyting.
Ni får berätta allt för mig, Watson.
Ju snarare hon åker till Schweiz, desto bättre.
Det är inte bra för henne att vara inblandad i dessa hemskheter.
Du ville att de skulle växa upp här.
Jag ville att de skulle få lite disciplin.
Jag trodde inte att din pappa skulle styra allt de gör.
Jag visste inte att jag skulle mista mitt moderskap.
Ibland undrar jag varför du skaffade barn alls, Magda.
Så snart de var födda, stack du och repeterade-
- på den mest avlägsna lilla teater du kunde hitta.
Det är nåt djupt rörande med en ungmös kärlek till sin systers barn.
Rörande och smått desperat.
Grattis, mamma. Ännu en strålande föreställning.
Oroa dig inte, Sophia. Jag har överlevt två världskrig.
Jag överlever Magdas berusade slangbellor och pilar.
Josephine har rätt.
Er närvaro tycks ha samlat alla.
Det är bara en som saknas.
Blodvittring.
Jag insåg inte att ert upplägg-
- innefattade mat och husrum, mr Hayward.
Far, Charles är min gäst.
Gäster snokar inte runt och ser värdarna som potentiella mördare.
Han ser nog oss alla som potentiella mördare.
Du kan inte klandra honom.
Nåväl, Charles.
Vad sägs om en burdus fråga till dig?
Hur är mördare?
Tja... Ni.
Och jag.
Alla.
Hetlevrad.
Kallblodiga.
De delar ett par drag.
Fåfänga.
En förvriden moralkänsla.
En brist på empati.
Mördare tenderar att se att de står över-
- regler och lagar som styr vanliga dödliga.
Den beskrivningen passar in på alla i familjen.
Jag avundas er inte ert jobb.
Det är världens enklaste jobb. Det är helt uppenbart.
- Jag går till mitt rum nu. - Det var trevligt att du kom ner.
Du kunde ju inte ens visa dig på begravningen.
Jag hade inte klarat av det.
Du hörde väderprognosen, menar du?
Ingen gillar begravningar, men du kunde ha låtsats.
Du får ju alla pengar.
Vad har du förtrollat den stackarn med?
Aristide älskade dansare. Det vet du.
Du var ingen dansare.
Du var en tjej på en scen i bikini.
Det förklarar inte att han inte skrev på testamentet.
Jag har sagt allt jag har att säga till mr Hayward.
Vi behöver väl inte en privatdetektiv här för att vi ska berätta allt för varandra?
Magda, är inte det en replik ur "The Last of Mrs. Cheyney"?
Nej, det är det inte.
Men den kommer från en thriller som jag gjorde i Frinton.
Jag har inget mer att tillägga.
Erkänn, Brenda.
Du vill hellre vara med Laurence. Gjorde ni det här tillsammans?
Självfallet gjorde de det.
Jag hoppas att alla dessa pengar inte urlakar era principer, mr Brown.
Brenda har sin egen Red under sängen.
Är det där du förvarar honom?
Du känner inte mig. Det gör ingen av er.
Jag tror att vi gör det.
Vi känner åtminstone till typen.
Jösses, då. Mamma är på humör att krossa.
Jag har inte mördat honom. Jag saknar honom.
Var och en av er kan ha önskat att röja honom ur vägen.
- Vad menar du? - Filmmanuset.
Han stödde inte filmen-
- för att han visste att den skulle bli bra och göra oss oberoende.
Visst. Han läste det inte ens.
- Vad? - Jag läste det.
Då är det ditt fel.
Nej, jag sa att det var bra.
Han sa att han skulle singla slant, i brist på tärningar.
Han bad mig att ringa.
Och du förlorade.
Han sa att det var en poetisk rättvisa.
Förstår du nu varför jag inte ville involvera dig?
Kom igen, Sophia.
Det finns inget bättre än ett bra snack.
Om man bara kunde hitta nåt bra under det här taket.
Det är hela vitsen.
Olikt resten av er gjorde jag honom lycklig.
Det var därför jag fick alla pengarna.
Nåväl...
Förlåt att jag avbryter den underbara familjeåterträffen-
-men nu har jag nåt att säga.
Josephine kanske har rätt. Det blev en kul kväll, trots allt.
Inte särskilt.
Roger och jag ska flytta ut.
För gott.
- Till nåt bra ställe? - Barbados.
Där finns det många giftiga växter åt Clemency.
Vi ska skapa, finansiera och driva ett barnhem.
Vissa har sån tur.
Jag trodde att ditt behov av barn uppfylldes av Roger.
Ledsnar du aldrig på att låta som en översittare?
Förstör familjeverksamheten och drar sen till Barbados.
Det är så typiskt min bror.
Det är bättre än att förlora allt på baccarat på Rivieran.
Stackars Roger.
Han har ingen aning om hur kul livet kan vara.
Han valde mig.
Ja.
Jag har undrat varför varenda dag.
Men jag bad honom aldrig...
...att älska mig mer än han älskade dig.
Ja, Eustace?
Jag har en fråga till Sophia.
Satte mr Hayward på dig i Kairo?
Han verkade osäker när jag frågade honom.
Var inte vulgär, Eustace!
Vilken känsla för dramatik.
Kan du förklara hur det är relevant i vår diskussion, kära barn?
Det är väldigt relevant.
Tänk om hon är mördaren?
De kanske har planerat det.
Ser du?
Nu vill de ta dig.
Dessa människor.
De tar fram all ondska.
Charles, jag är så rädd.
Vad händer nu?
Kommer pressen att vara hemsk?
Ge inga intervjuer.
Du bör skaffa en advokat som talar om vad du ska göra och säga.
- Vad du inte ska göra... - Jag behöver nån som du.
Häng bara kvar.
- Var tyst, så löser sig allt. - Tror du verkligen det?
Så hon lyckades komma åt dig? Jag visste att hon skulle göra det.
Sophia, vänta.
Sophia, stanna!
Du är precis som alla andra. Ligg med henne och få det gjort.
Nej, sluta!
Jag ser hennes perspektiv här.
Vilken hög moral du har.
Hon har verkligen förmåga att sära på folk.
- Nu särar hon på oss. - Vad?
Brenda har inte särat på oss. Du lämnade mig i Kairo.
Ja.
Har du nånsin frågat dig själv varför?
Snälla...
Gå din väg, Charles. Du har fått sparken.
Du kan inte ge polisen sparken.
Sophia!
Det är ni. Jag trodde att ni var nån annan.
- Vad gör du? - Detsamma som ni. Undersöker.
- Här uppe? - Jag måste gå.
Vänta.
Josephine!
ARISTIDE LEONIDES MÖRDAD
Sensationslystet struntprat.
Ni har upplevt krigen.
Er makes hundar och jag kramades igår kväll.
Det passar er.
Mår ni bra?
Vi har inte alltid varit så här.
Min make och jag...
Vi var det mest glamorösa paret i London.
Vi var med på bild i alla tidningar.
Folk såg upp till oss.
Jag undrar vad som hände.
Vet du, Charles...
De är tränade kamphundar.
De kan döda dig direkt om de vill.
- Vad menar du? - Precis som vi andra...
...gillar de dig.
Mannen från verkstaden är här för att laga er bil, mr Hayward.
Ja, just det.
Reportrarna är obevekliga!
Startkabeln saknas.
Nåväl...
Vi håller det här mellan oss.
Charles, du har ett samtal som väntar.
Kommissarie Taverner från Scotland Yard.
Jag hade lunginflammation. Är det ett brott?
Vi försöker bara fastställa fakta, mr Agrodopolous.
Kände ni inte till att mr Leonides var avliden?
Inte förrän jag läste tidningen.
Ska min son läsa dödsrunorna åt mig när jag ligger på sjukhus?
Hur kände ni mr Leonides?
Han hjälpte mig när jag kom till London.
Hurså?
Vi greker hänger ihop.
Därför.
Jag vet ingenting.
Han gav mig kuvertet.
När han dör ska jag ta det till Gaitskill.
Och ni har aldrig öppnat det?
Kuvertet var förslutet med ett obrutet sigill.
Känner ni till advokaterna som har skrivit det nya testamentet?
Inte personligen, men jag vet att mr Leonides använde dem-
-till andra sidan av sina affärer.
Ni kvarstår som förrättare.
Ja, men det är inget som tilltalar.
Änkan får en liten summa pengar.
Resten av kvarlåtenskapen går till en ensam förmånstagare.
Barnbarnet Sophia.
Ja?
Man har ringt från Leonides hus.
- Ja? - Nån försökte döda den lilla flickan.
Herregud.
Repet var halvvägs genomskuret.
- Vem hittade henne? - Jag.
Pappa åkte med henne i ambulansen.
Minns hon nåt?
Hon var medvetslös.
Hon måste ha ramlat hela vägen uppifrån.
Min stackars ängel.
- Jag kan köra dit dig om du vill. - Det är ingen brådska.
Philip säger att de gör allt de kan.
Om du vill göra mamma glad-
- skulle jag inte tacka nej till en gin med vermouth.
Du var uppe i trädkojan igår kväll.
Jag trodde att det var nån som strök omkring och släppte ut hundarna.
En man som heter Gaitskill är här, sir.
Släpp in honom.
Vad gör Gaitskill här?
Vilken röra.
Det här är en brottsplats, lady Edith.
Det är även mitt hem.
Det är så orättvist.
Vad är det som pågår?
- Vad gör Gaitskill här? - Fråga Sophia.
Nu går vi in i drottning Sophias regeringsperiod.
Tillåt mig gratulera dig, Sophia.
Du är en väldigt rik kvinna.
Jag föreslår att du skriver om ditt testamente så snart som möjligt.
Ha en bra dag, allesammans.
Madame Sophia.
Din fattiga och knäckta gamla mor-
-ber dig om allmosor.
Skänk oss en slant, hjärtat.
Din mamma vill vara med på vita duken.
Du är väldigt lustig, men det kanske är fel läge för skämt.
Jag antar att du tänker betala för Roger.
- Vi vill inte ha några pengar. - Jag säljer Associated Catering.
- Duktig tjej. - Släng inte bra pengar efter dåliga.
Jag var hans äldsta son.
Att hugga mig i ryggen med sitt sista andetag...
Se på er två.
Desperata och förödmjukade.
Nu måste ni gå till Sophias dörr-
-med era tiggarskålar.
Försvinn ut ur rummet.
Nu!
Se upp för gamarna, kära syster.
Det är en tung börda att axla.
Jag tror att vi glömmer oss.
Philip, berätta.
Hur är det med kära Josephine?
Jag beklagar.
Hon klarar sig, tack och lov. Inga brutna ben.
De vill ha henne kvar för observation.
Det låter klokt.
Hon ska inte vara här. Det är för farligt.
Nog för att det roar, men jag har fått nog av dramatiken.
Roger måste ut ur huset. Vi ska packa och åka.
Grattis, min raring.
Det känns som att han gjorde rätt val.
Sophia.
Du är en extremt smart kvinna.
Och du är en de Haviland.
Jag har sett vad som krävs för att prestera. Ibland är det inte vackert.
Jag vill att du ska komma ihåg-
- att det arvet kommer att hjälpa dig att minnas det viktigaste här i livet.
En balans.
Min ängel, vi kanske ska prata om "Exponering".
Jag är ledsen, pappa.
Din far har ju skrivit den.
- Du kan väl åtminstone läsa den. - Det förlänger bara plågan.
Pappa...
Farfar sa att rikedomar inte består-
- om de fördelas mellan de svaga i familjen.
De ska kvarstå i de starkas händer.
Kände du till testamentet, Sophia?
Ja.
Visst ser det illa ut?
Han nämnde tanken när det började gå illa i Kairo.
Han ville få hem mig-
- så jag kunde lära mig driva hans imperium.
Det var därför du åkte.
Det och för att du spionerade på mig.
"Spionera" är ett stort ord.
Du krossade mitt hjärta, Charles.
Jag sa upp mig.
- Varför sa du inget om testamentet? - Jag vet inte.
När det inte dök upp trodde jag att det var ännu ett trick.
Han gillade att leka med folk.
Det ligger nog i blodet.
Det var så han tänkte.
Han sa att jag såg ut som en de Haviland-
-men blodet i mina ådror var Leonides.
Så inget stod emot mig.
Han hade nog en viss poäng.
Du tror verkligen att jag kunde mörda honom.
Nej, Sophia...
Mr Brown kanske har börjat med trädgårdsmästeri.
Man kanske planterade saker på honom.
- Det är för enkelt. - Det hjälper dock din flickvän.
Det är värt att döda för så mycket pengar.
Hon är inte min flickvän.
Jag har tagit över utredningen, Charles.
Du sitter i en jävig situation.
- Du borde vara med de andra... - Misstänkta?
Om du säger det.
Det är lady Ediths sekatör.
Den bevisar ingenting.
Vilken kniv som helst kan ha skurit sönder repen.
Vi behöver se bevis på ett band-
-mellan mr Brown och mrs Leonides.
Det här är ett skämt, Charles.
Dessvärre inte.
Nåväl...
Du går först.
Visst.
- Charles? - Ja, sir?
Är det här vad en framstående kommissarie-
-ska syssla med under sina sista år?
Halleluja.
"Laurence, min älskling, min kärlek.
Jag kan inte prata om gårdagen. Då brister mitt hjärta.
Snart får vi vara tillsammans."
"Min älskling-
- är en älskares otålighet ett brott eller en dygd?
Jag vill inte att han ska lida då han har varit snäll mot mig-
-men jag vill att han försvinner."
Mrs Leonides.
Jag måste be er följa med till Scotland Yard.
Ursäkta?
Allt ni säger-
-kan användas som bevis emot er.
Förstår ni?
Jag har inte skrivit det här.
- Snälla ni, mrs Leonides. - Jag skulle aldrig göra nåt sånt.
Visa lite värdighet.
Jag har inte skrivit det där.
Jag skulle aldrig skriva så.
Nej, det var de.
Det var de.
- Nu är ni väl lyckliga? - Ruttna i helvetet!
Din gamla hycklare!
Pappas lilla pojke. Du kunde inte låta bli mig när jag kom hit.
Charlie, hjälp mig.
De här vampyrerna.
De sätter ditt oss som inte är del av deras värld.
Låt dem inte lura dig.
Charles, snälla!
De har satt dit oss!
Här.
Vi hade ingen chans mot dem.
Jag gillade verkligen hennes uppvisning.
Om Brenda är skyldig blir hon hängd.
- Det räcker. - Hon borde torteras.
- Du skulle gilla att se det. - Han var inte din far.
Jag älskade min far. Förstår du?
Mer än du nånsin kommer att älska mig.
Är det bättre nu?
Jag vill att Brenda får den bästa advokaten som finns. Vi betalar.
Hon har alltid tagit sig vatten över huvudet.
Stackaren.
- Vart ska du? - Jag har ett möte på stan.
Nå, Charles...
Du gottgjorde allt i sista stund.
Jag hade inte klarat det här utan dig.
I princip alla bevis är bara indicier.
Så brukar det vara i mordfall.
Mycket hänger på vad juryn anser.
Om du nånsin behöver ett riktigt jobb-
-vet du var jag finns.
Vad tänker du på, Charles?
Att det fortfarande kan vara jag?
Och jag klarade mig skadefri, med alla pengar, tack vare dig.
Det var därför jag valde dig från början.
Nån kan ju ha förfalskat breven, eller hur?
MÖRDARE!
Man skriver om dig i tidningen.
Att du hjälpte till att lösa fallet.
- God morgon, ms Ackroyd. - Mr Hayward!
Det här är bra för er.
Vi kan ta hit inredare och allt.
Då så, raring. Gå till barnflickan.
Här är du.
Jag är så glad att se dig.
Jag har missat mycket. Jag hade inte behövt ligga inne så länge.
Se inte så arg ut, min lilla bortbyting.
Kalla henne inte för det, Magda.
Jag tilltalar min dotter som jag vill, moster.
Josephine, raring. Du är hemma igen.
Berätta hur Brenda och Laurence reagerade.
Bad de om nåd?
Du ska inte prata om folk så där.
De hittade kärleksbrev på tornets balkong.
Jag visste det. Jag måste skriva ner allt i mitt anteckningsblock.
Nu går jag.
Josephine!
Jag rengjorde de här medan du var borta.
Jag ska göra varm choklad. Det gör dig...
- Jösses. - Har du sett mitt anteckningsblock?
Har du tappat bort det?
Jag trodde att det var här. Det är borta.
Har du tittat i trädkojan?
Jag vet att du tog det. Du hatar det.
Nu får du lugna dig, lilla damen.
Jag ska hitta det.
DR. J.E. CHAYTOR MEDICINSK ONKOLOG
Lady Edith...
Provresultaten bådar tyvärr inte gott.
Hur länge?
Det är svårt att säga.
Kanske några månader.
Det finns en lovande ny experimentell behandling.
Jag vill inte ha nån annan behandling.
Det är över, eller hur?
Nåväl...
Man ska alltid lämna en fest när den är på topp.
När man har som mest skoj.
Barnflickan, mjölken kokar över!
Jag går nu, om det var allt, mr Hayward.
Ja, jag låser.
Tack.
Det kom många samtal idag.
Godnatt.
Kom in.
Barnflickan har gjort varm choklad.
Jag hatar varm choklad och hon vet det.
- Hon gör den bara för att... - Hon vill dricka den själv. Jag vet.
Varför är du så arg, Josephine?
Jag är uttråkad.
Och jag hittar inte mitt anteckningsblock.
Det är ingen fara. Vi ska hitta det.
Charles Hayward.
Det är tyst här, sir.
Jag bar upp muggen till Josephine, men...
Barnflickan tillagade den.
Om hon gjorde den till Josephine, varför drack hon upp den själv?
Precis lagom för ett adjö, mr Hayward.
- Vart ska ni? - Flygplatsen i London.
- Stäng grindarna! - Var inte fånig.
- Vi missar flyget. - Vi förstår...
...att läget är svårt, men Roger och jag åker-
-så vi kan leva våra liv.
Varför skulle vi förgifta en gammal dam...
- ...som aldrig skadade oss? - Hon skulle kanske inte vara offret.
Ursäkta?
Vänta lite. Kan ni bevisa nåt?
Kan ni bevisa att det inte var hjärtinfarkt?
Eller självmord? Blev hon verkligen förgiftad?
Rättsläkaren jobbar på det just nu.
Ingen får åka utan mitt uttryckliga tillstånd.
Clemmy, ring min advokat. Jag vill veta om kommissarie Taverner-
-håller sig till lagen.
Ingen kan tvinga oss att stanna här!
Josephine, du är säker nu.
Du är med mamma och pappa. Vi tar hand om dig.
Mr Hayward, ni måste vara trollkarl.
Vi får er att försvinna, men ni återvänder.
- Jag måste prata med Josephine. - Det måste alla dessa dagar.
Hon reser till Lausanne ikväll.
Barnflickan blev förgiftad, precis som farfar.
- Visst är det spännande? - Herregud.
Är du inte det minsta upprörd? Jag trodde du gillade barnflickan.
Inte direkt.
Hon skällde alltid på mig. Hon bråkade.
Jag är säker på att hon stal mitt block.
Josephine, finns det nån som du gillar ens lite?
- Jag älskar moster Edith. - Oss, då?
Josephine.
Ursäkta. Det tar bara ett ögonblick.
Ja, oss då?
Verkligen.
- Du gör illa mig! - Josephine, du och jag...
...löser båda det här fallet, eller hur?
- Jag har inte mitt block. - Ingen fara.
- Vad vet du, exakt? - Jag vet en massa saker.
Det tror jag säkert.
Men du vet vem som förgiftade din varma choklad, eller hur?
Och du vet vem som förgiftade din farfar.
Och du vet vem som skar repen i trädkojan.
Nu är det dags för Holmes att berätta det, inte bara för Watson...
- ...utan även Lestrade. - Jag säger inget till polisen.
De är korkade. De trodde att Brenda eller Laurence var skyldig.
Så dum var inte jag. Jag visste att det inte var de.
Jag hade en idé om vem det var och sen utförde jag ett test.
- Nu vet jag att jag har rätt. - Hör på...
Jag vågar nog säga att du är väldigt smart.
Det gör ingen nytta om du inte lever länge nog för att njuta av det.
Förstår du inte, dumma barn, att så länge du insisterar på-
- att ha hemligheter försätter du dig själv i fara?
Jo, det förstår jag, men i vissa böcker dör den ena efter den andra.
Man upptäcker mördaren för att han eller hon-
- är den sista personen som är kvar. Vi måste se vad som händer.
Det här är ingen deckarhistoria!
Två personer har mördats.
Jag ska tvinga dig att berätta-
-om jag så måste skaka ur dig svaret.
- Där är du ju, Charles. - Lady Edith.
Vi pratade bara lite.
Självklart. Alla är lite spända idag.
Det är inte konstigt under omständigheterna.
Charles...
Kommissarie Taverner och rättsläkaren söker dig.
Jag har förstått att de har gjort framsteg.
Visst...
Oroa dig inte. Jag håller ett öga på henne.
- Lady... - Jag vet, Charles.
Låt mig sköta det här.
Självfallet.
Jo...
Ska vi åka till Longbridge-
-och dricka en glassläsk?
Ja.
Jag har förstått att ni gör framsteg?
Vi måste vänta på analysen.
Har ni nån teori?
Nja...
Om man tänker på symtomen och att det måste vara-
-ett lättillgängligt gift-
-blir min kvalificerade gissning cyanid.
Varför har man cyanid hemma?
- Förutom för att döda nån? - Ja.
Mot mullvadar.
- Mullvadar? - Man dödar mullvadar med det.
Jag är ledsen, lady Edith, men ingen får lämna området.
Jag vet.
Men kommissarie Taverner har beslutat-
- att det är bäst att hon inte befinner sig i huset-
-nästkommande timme eller så.
Till dess att man kört bort liket.
Han tror inte att en 12-årig flicka-
- eller en gammal dam i sina sista år kan vara mördarna.
Håller ni inte med?
Jag är ledsen. Vi är alla lite nervösa.
- Jag ska flytta på dem. - Självklart.
Flytta på dem, pojkar.
CYANID GIFT
- Charles? - Titta.
- Vad gör du? - Det är Josephines dagbok.
Edith försöker förstöra den genom att begrava den i kalciumoxid.
Det finns cyanid där uppe.
Vad? Vad är det?
Moster Edith åkte just. Hon tog med sig Josephine.
- Det är moster Ediths handstil. - Hoppa in i bilen.
Det är så irriterande. Jag hittar inte mitt block.
Du har väl inte sett det?
Min älskling...
Jag älskar dig mer än du nånsin kommer att förstå.
- Har lady Edith åkt? - Hon åkte med flickan.
- Vart? - Ditåt. Hurså?
- Flytta på alla människor. - Ur vägen!
Flytta er! Backa!
Vad står det?
"Jag, Edith Jane de Haviland, erkänner mordet-
-på Aristide Leonides."
Herregud, Josephine.
Josephine...
Jag har nåt att erkänna.
Vad?
Vi ska inte köpa glass.
Vill du veta vart vi ska?
Ja.
Jag ska köra dig till din nya balettlektion.
Balettlektion?
Åh, moster Edith.
Men jag har inte mina skor med mig. Varför sa du inget?
Jag tror att vi kan köpa allt där på plats.
Jag önskar att farfar kunde se det här.
Varför ville moster Edith döda farfar och barnflickan? Hon är ingen psykopat.
- Jag tror inte att det var Edith. - Inte Edith?
Det kan stå nåt i Josephines bok. Läs högt.
"Jag är så uttråkad.
Nåt måste hända i det här huset.
Så idag har jag..."
Herregud.
Fortsätt.
"Så idag...
- ...dödade jag farfar." - Farfar.
Jag njöt verkligen av det.
Jag hade goda skäl att göra det.
Och jag varnade honom innan.
Jag sa att han skulle ångra att jag inte fick dansa balett. Hoppas han gör det.
Han borde inte ha gjort så.
Varken det eller en massa andra saker.
Han är elak. Grym.
Han är en dålig människa. Han tror att han får göra vad som helst.
Han tror att han får bestämma vad folk ska göra.
De blir galna och mår dåligt.
Men inte jag. Jag är starkare.
Jag är annorlunda. Jag är som han är.
Han fick nåt speciellt när han fyllde år.
Jag dansade min bästa dans för honom.
Jag vet att han gillar att se Brenda dansa.
Jag ser det från min trädkoja.
Jag vet att han älskade att Sophia ville bli balettdansös.
Han tyckte att hon var vacker och graciös.
Han sa att jag inte behövde flera balettlektioner-
- för jag skulle aldrig bli bra eller graciös nog.
Han sa att det snarare skulle bli "Ankdammen" än "Svansjön".
Jag hatar honom.
- Jag hatar honom. - Det står nåt om Brendas brev.
"Äntligen kan jag skriva hennes handstil."
Tur att hon skriver som en tioåring.
Jag kopierade den från "Exponerad".
- Är det här rätt väg? - Jag tror det.
Idag måste jag vara modig.
Jag har lagt moster Ediths sekatör i Laurence låda i skolrummet.
Nu måste jag klättra upp i trädkojan med en kniv.
Allt som är värt att göra har nåt som är svårt att utföra.
"Barnflickan kom på det.
Jag var rädd att Eustace skulle ställa en massa frågor."
Men det var barnflickan som gjorde det.
Hon snokar ständigt.
Hon såg mina leriga ballerinaskor-
- när jag hämtade sekatören i boden. Hon bara såg på mig-
- och jag förstod att hon lagt ihop två och två. Jag hatar henne.
Hon är ständigt på mig och ska lära mig läxor.
Och hon är så korkad.
Jag hatar korkade människor.
"De är värdelösa, förutom att de dör under krig, som farfar brukade säga.
Hon borde bli nästa offer."
Edith måste han känt på sig nåt...
...och sen hittade hon Josephines block.
Sen dödade Josephine barnflickan.
Då tog Edith på sig skulden.
Hon kunde inte låta oskyldiga Laurence och Brenda avrättas.
Samtidigt kunde hon inte låta Josephine-
- leva ett liv i olika institutioner, bli sedd som ett monster-
- bli utskrattad som en galning, för att inte nämna förödmjukelsen...
- ...som hela huset hade fått utstå. - Vad gör hon med Josephine?
Där är de.
Varför tar vi den här vägen?
Det är en genväg.
Den här vägen leder till stenbrottet. Jag förstår inte.
Moster Edith, vad är det här?
- Du skrämmer mig. - Var inte rädd.
Moster Edith, vad gör du?
Moster Edith!
Herregud, Charles. De...
Moster Edith, sluta!
- Nej! - Stanna!
Stanna bilen, stanna bilen.
Nej, nej.
Vad gjorde vi med henne?
- Vad gjorde vi med henne? - Det är ingen fara.
Det var inte du.
Undertextning: Marie Roos